Kościół filialny pw. Niepokalanego Serca NMP

Port Mrzeżyno

Trzebiatowsko-Kołobrzeski Pas Nadmorski

Історичний вузькоколійний міст у Новеліцах
Лінія до Нехоржа була введена в експлуатацію в 1896 році. На цій підставі можна зробити висновок, що міст через Регу в Новеліцах був побудований в період 1895-1896 років. У повоєнний період міст ремонтували лише один раз, у 1955 році. Об'єкт внесено до реєстру пам'яток під номером 1253.
Трипрогонний залізничний міст з проїздом зверху, конструктивно нагадує сталеві фермові мости. Період, коли він був побудований, був часом пошуку різних рішень для нового матеріалу, яким був залізобетон. Він побудований із складених залізобетонних збірних елементів, виготовлених компанією ELLMER зі Щецина.
Більше про історію мосту на САЙТІ

Автомобільний міст через річку Регу
Автомобільний міст через річку Регу був зведений у 1905 році з метою полегшення жителям Тшебіатова доступу до залізничного вокзалу. Залізобетонна конструкція мосту виконана у стилі сецесії. Її прикрашають численні скульптурні орнаменти, покликані підкреслити зв’язок мосту з водою.

Вокзал вузькоколійної лінії
Будівля станції в Рогозині була зведена на рубежі XIX і XX століть. Вузькоколійна залізниця на маршруті Попіле — Грифіце-Вузькоколійна експлуатувалася з 1896 року. Наразі через стан мосту через річку Рега в Новеліцях рух поїздів призупинено. Незважаючи на це, територія станції утримується в належному стані. Оскільки будівля станції переобладнана під житлові приміщення, її можна оглянути лише ззовні.

Комплекс вокзалу вузькоколійної залізниці
Будівля вокзалу Тшебятовської вузькоколійної залізниці розташована неподалік від залізничного вокзалу PKP, на вуличці, що пролягає паралельно до вулиці Яна Кілінського. Йдучи з боку залізничного вокзалу PKP, слід рухатися вулицею «Пржеяздова», а після перетину колій повернути праворуч у вузьку вуличку, де розташована будівля вокзалу вузькоколійної залізниці.
Комплекс вокзалу вузькоколійної залізниці в Тшебятові було збудовано на рубежі XIX і XX століть. До складу об’єктів станції «Тшебятов Вузькоколійна» колись входили: вокзал, адміністративна будівля та локомотивне депо. У минулому станція була частиною інфраструктури діючої лінії вузькоколійної залізниці, що забезпечувала сполучення на маршруті Грифіце — Попіле — Тшебятов. Наразі лінія на зазначеному відрізку вже не експлуатується.
Будівлі колишньої Тржебіатівської вузькоколійної залізничної станції є прикладом високого рівня техніки на рубежі XIX і XX століть. Вони також становлять неабияку атракцію для любителів «вузькоколійки» — колись такого популярного засобу пересування на місцевому рівні.
Наразі адміністративна будівля використовується як житло. Решта об’єктів взагалі не використовуються. До всіх них можна підійти лише ззовні.

Лікарняна каплиця на честь Святого Духа
Каплиця була збудована у XIII столітті, а у XV столітті — перебудована. Храм опинився за межами міських стін, оскільки входив до складу лікарняного комплексу на честь Святого Духа, а такі споруди будували за межами міста. Засновником будівництва лікарні та каплиці була міська рада Тшебятова. У 1534 році в каплиці відбувся сейм станів Помор’я. Рід Гріфітів домігся на ньому визнання на своїх територіях протестантизму як державної релігії. У XVIII столітті каплиця виконувала функцію складу, а згодом — пожежної частини. У XX столітті вона стала актовим залом жіночої школи, яка розміщувалася в сусідніх будівлях. Після Другої світової війни її передали православній парафії, відтоді вона була оснащена іконостасом, іконами та лавами.
Каплиця на честь Святого Духа — це цегляна однонефна споруда, зведена за прямокутним планом. Вхід до храму веде через добре збережений готичний портал.  Над входом увагу привертає прикрашений блендами фронтон. Усередині каплиці можна помилуватися збереженими оригінальними поліхромами. Наразі споруда належить до Польської Автокефальної Православної Церкви і є парафіяльною каплицею православної парафії Святого Духа в Тржебятові.

Місце відпочинку

Міська ратуша
Будівництво ратуші пов’язане з наданням Тшебіатову міських прав. Це відбулося 6 травня 1277 року. Тоді було розплановано характерне шахоподібне розташування вулиць із головною площею — ринком. Перший історично підтверджений будинок міської ради було зведено в готичному стилі у XV столітті. У 1696 році він був зруйнований внаслідок пожежі. Близько 1700 року було завершено будівництво нинішньої споруди. Вона була спроектована у формі чотирикутника з внутрішнім двором у центрі. Над двоповерховою спорудою височіє годинникова вежа, увінчана бароковим шпилем. На західному фасаді можна помилуватися збереженими готичними фрагментами першої будівлі міської ради. Нині в ратуші розміщується міська адміністрація.

Оглядовий майданчик «Погожеліца — Мжежино»
Оглядовий майданчик на маршруті між Погожеліцею та Мжежином — це місце, яке захоплює розлогими панорамами приморської природи. Розташований серед лісів та дюн, він дозволяє милуватися красою Балтійського узбережжя та мальовничими пейзажами, що змінюються разом із порами року.
Це ідеальна зупинка під час піших та велосипедних прогулянок, що дарує мить перепочинку та можливість поринути у природу. З оглядового майданчика можна спостерігати за розлогими лісовими масивами, приморськими дюнами та прислухатися до шуму моря, що долинає з-за дерев. Особливо чарівними тут є світанки та заходи сонця, що створюють незабутню атмосферу для любителів фотографії та спокійного відпочинку. Це одне з тих місць, які дозволяють повною мірою відчути надзвичайний шарм польського узбережжя.

Палац над річкою Млиновка у Тшебіатові
Палац, який нині має бароково-класицистичний вигляд, зберіг головну будівлю з центрально розташованим входом та одне крило. Будівля має два поверхи і накрита керамічним двосхилим дахом. Увагу привертає фасад із гладким портиком, який цікаво виглядає з під’їзної алеї.
На місці нинішнього палацу у XII столітті стояв княжий замок. У 1224 році його власницею стала княгиня Анастазія, яка вступила до ордену норбертинок, передавши йому свої маєтки. Приблизно з 1285 року споруди фортеці переобладнували для потреб монастиря. У XVI столітті, у зв’язку із секуляризацією ордену, маєток перейшов до рук поморських князів. У 1560 році монастир було перебудовано на замок. У XVIII столітті ренесансна резиденція зазнала чергової перебудови, цього разу в стилі бароко-класицизму. У XIX столітті один із останніх власників — мер Бруммер — через брак коштів на утримання вирішив знести частину палацу, надавши йому сучасний вигляд. Згодом об’єкт перейшов під управління Земського управління, де його використовували під офіси та квартири. Після Першої світової війни в будівлі палацу розміщувалася жіноча сільськогосподарська школа. Після 1945 року палац виконував різні функції. З 1989 року тут розташовується Тржебятовський культурний центр.

Питна вода

Порохова вежа (Кашанська вежа) у Тшебіатові
Дозвіл на будівництво оборонних стін та ровів місто отримало від князя Богуслава IV у 1299 році. Вежа з’єднана зі стінами, які виконували оборонні функції. У Тшебіатові збереглася частина оборонних стін загальною довжиною близько 2,5 км. Це цегляні стіни, що перебувають у хорошому стані. Біля стін, зі східного боку, збереглися два рови.
Однак жодна з чотирьох брам, що вели до середньовічного міста, не збереглася:
Колобжеська — розташована перед мостом через Млиновий канал,
Грифіцька — на шляху до Грифіц,
«Жегларська» — у північно-західному напрямку
Лазебна — на шляху до Біалобоків.
Рови, викопані на південній, східній та північно-західній ділянках (під Грифіцькими воротами), зміцнювали оборонну систему міста. Оборонну здатність міста також підвищувала річка Рега, яка становила додаткову природну перешкоду.
Вежу також називають Кашаною. Легенда розповідає, що у XV столітті один із вартових, який вночі охороняв міські мури, скинув з вежі гарячу кашу. Вона впала на голову одному з ворожих воїнів. Це був мешканець Грифця, який разом з іншими готувався до штурму Тржебіатова. Гучний крик змусив захисників міста підвестися, і завдяки цьому засідка не вдалася. На згадку про цю подію мешканці Тшеб’ятова щороку організовують Свято Каші. Під час цього заходу можна побачити, зокрема, показові бої воїнів, ятки з виробами ручної роботи та концерти.

Пункт ремонту велосипедів самообслуговування

Ратушна площа у Тшебіатові

Сграфіто слона Ганскена на фасаді будинку
Бароковий малюнок виконаний у техніці сграфіто, яка полягає у нанесенні послідовних шарів штукатурки та зішкрібанні різцем відповідних фрагментів верхнього шару. Малюнок зображує слона з піднятою хоботом, меч та дресирувальника. Поява сграфіто у Тржебятові датується не раніше 1639 року. Саме тоді до Тржебятова прибула процесія. Її головною атракцією був слон, який міг піднімати з землі гроші, стріляти з мушкета, марширувати, а також фехтувати на рапірах. Кажуть, що він також не цурався алкоголю, віддаючи перевагу пиву. Один із мешканців Тржебятова наказав увічнити цю незвичайну подію на стіні свого будинку. Пізніше твір було приховано шаром штукатурки. Він знову побачив світло дня під час ремонту будинку в 1914 році.
Слоном, який у 1639 році відвідав Тржебятув, була Ганскен. Слониха була на той час зіркою цієї частини Європи. Вона народилася в 1630 році на Цейлоні, звідки пізніше потрапила до Амстердама як подарунок для принца Фрідріха Вільгельма Оранського. Принц потім подарував її своєму кузену, який продав слониху невідомому чоловікові. На той час Ганскен вміла виконувати 36 циркових трюків. Новий власник вирушив з нею в подорож Данією та Німеччиною. І таким чином Ганскен потрапила до Тржебятова. Слониха здобула велику популярність. Вона була увічнена на картині Рембрандта «Адам і Єва» та на сграфіті в Тржебятові. Її зображенням також прикрашали носи численних кораблів.

Станція Тржебятув
Залізничний вокзал Тржебятув - відправлення, прибуття, інформація

Туристично-інформаційний центр у Тшеб'ятові
Туристично-інформаційний центр знаходиться в Ратуші, вхід в ІТ під Аркадами з півночі:
Сб-Нд. - 9-18
Інформаційний центр надає детальну інформацію про місто та регіон з точки зору туристичних визначних пам'яток, культурних та спортивних заходів, місць для проживання та харчування і т.д. Тут продається широкий спектр публікацій про місто та регіон. Тут продається широкий спектр публікацій про регіон, карти та гаджети.
Інформація надається польською та англійською мовами.

Фреска із слоном Ганскеном
Мурал із зображенням знаменитої слониці Ганскен, створений у 2020 році художником Цукіною.