Aleje lipowe

Kościół filialny pw. MB Częstochowskiej

Kościół filialny pw. Najświętszego Serca Pana Jezusa

Kościół filialny pw. św. Ottona Biskupa

Kościół parafialny pw. Narodzenia Najświętszej Maryi Panny

Kościół parafialny pw. św. Apostołów Piotra i Pawła

Kościół parafialny pw. św. Józefa

Kuźnia z powozownią

Obelisk i lapidarium

Park dworski

Park dworski
Park krajobrazowy w Warnicach powstał w XVIII wieku na powierzchni 3,2 ha. Znajduje się w północno-zachodniej części zespołu folwarcznego. W parku występują liczne drzewa takie jak lipy, dęby, jesiony, wiązy, kasztanowce i graby. Na polanie w parku możemy zobaczyć dąb o obwodzie pnia sięgającym 550 cm. Obecnie pierwotny układ dróg w parku uległ zatarciu, zachowała się polana oraz zadrzewiony gazon przed pałacem. Ważnym elementem parku są ruiny pałacu, zbudowanego w połowie XIX wieku przez Juliusa von Osten w stylu neoklasycystycznym. Jest to obiekt murowany, zbudowany z cegły na planie prostokąta. Pałac ma dwie kondygnacje oraz ryzality boczne i środkowy. Po wojnie była tam siedziba szkoły, potem został opuszczony i niszczeje. Obecnie pałac jest własnością prywatną.
W 2013 roku dokonano rewitalizacji założenia parkowego. Odnowiono aleje parkowe, wybudowano ogrodzenie, tarasy widokowe oraz boisko do siatkówki. Zamontowano też małą infrastrukturę - nowe elementy na placu zabaw, altany, ławki, stojaki na rowery.
Park jest dostępny dla zwiedzających.

Господарство «Прислівна Ілінка»
Господарство «Przysłowiowa Sielanka» в Гоголіцах (Гміна Тржціньско-Здруй) розташоване безпосередньо біля велосипедного маршруту «Blue Velo».
&nbsp;
Під час їзди можна помітити відповідні позначки. Наша ферма — це ідеальне місце для відпочинку та перерви в подорожі для кожного велосипедиста. Ми адаптуємо пропозицію до потреб наших гостей, визначеного часу, фізичної форми та віку. Групи можуть бути різного віку. Наші гості можуть вибрати, як хочуть проводити час і чим хочуть розважатися. Головною нашою спортивною та релаксаційною атракцією є професійне, повнорозмірне поле для міні-гольфу типу «бетон». На ньому можна грати на 18 бетонних доріжках з різними перешкодами (довжина доріжки 12 м). На цьому полі ви можете ловити безпечні «лунки», в які потрапляє тільки м'яч. Міні-гольф - це чудове розвага для всіх - і дорослих, і дітей. Не вимагає особливих навичок або надзвичайної фізичної підготовки. Гра може сподобатися дорослим і підліткам - можна влаштувати турнір. Для гри в міні-гольф ми надаємо: ключки типу «патер», спеціальні м'ячі для міні-гольфу, стартові картки, дипломи та допомогу інструктора. Молодшим дітям пропонуємо міні-гольф у формі гри, наприклад, пошук солодкого «скарбу», де діти заробляють очки, щоб отримати наступні літери підказки, де його шукати. Поле для міні-гольфу розташоване серед квітів і зелені. Ми пропонуємо ціни, які сподобаються гостям. Ми цінуємо народну мудрість, тому у нас ви також можете пригадати відомі прислів'я та приказки. Ми навчаємо їх через ігри та ігри на свіжому повітрі.
Що ще ми пропонуємо нашим гостям?&nbsp ;
TEAM BUILDING, метою якого є побудова та інтеграція групи людей через спільні виклики, визначення стратегії для досягнення спільної мети та активну взаємодію в рамках команди. Можна вибрати різні динамічні польові заходи, наприклад: смуга перешкод з анімаційними окулярами, багатомісні лижі, «літаючі килими»«живі танки», перетягування каната або гра в настільний теніс. Більш спокійні заняття, що вимагають задіяння «сірих клітин», це, наприклад, «Селищне колесо фортуни», будівництво вежі з мотузокз дерев'яних кубиків, «Ідилічна полька» з живих кубиків, тематичні мультимедійні презентації із завданнями, вікторини, кросворди – це для старших. Якщо хочеш, можеш перевірити, чи маєш «хороше око» у стрільбі з мушкета (довга та коротка зброя) або у стрільбі з лука по мішені.
Для дітей також може бути гоголівська казка про принцесу Сіланку та на її основі вікторина з посмішкою і пошук золотого серця Сіланки а також ігри з хусткою кланзи на трав'янистих пагорбах біля подвір'я, загадки та «Колесо фортуни», адаптовані до віку гостей. З наших пагорбів можна «кинути оком» &nbsp;на розлогі та мальовничі краєвиди околиць.&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;
Напевно, багато хто захоче посидіти біля частково критого багаття. Для бажаючих ми пропонуємо обслуговування багаття та домашні страви, адаптовані до потреб гостей.
Поруч знаходиться великий кейтеринговий намет і туалет з повним санвузлом.&nbsp; Зацікавлених нашою пропозицією запрошуємо до телефонного контакту, через SMS або e-mail, щоб домовитися про візит до нас у час, який підходить нашим гостям. У разі потреби ми можемо також допомогти в різних ситуаціях, які можуть трапитися під час екскурсії. Ми маємо багаторічний досвід в організації туристичних заходів для дітей, молоді та дорослих. Власниця Загороди є туристичним гідом та вчителем рідної мови. Ми креативні, і наша мета - посмішка наших гостей та їх задоволення від перебування в нашій Загороди, щоб хороші спогади радували їх після повернення додому. Перевірте спеціальні знижки для велосипедистів.
Якщо ви хочете дізнатися, що ще ми пропонуємо, завітайте на нашу сторінку у Facebook – «Господарство «Przysłowiowa Sielanka» або просто відвідайте нас у Гоголіцах! Якщо ви хочете приємно провести час в оточенні краси природи, а заодно забути про буденність, сердечно запрошуємо вас до Загороди!

Комплекс будинків на вул. Армії Крайової
У 1882 році власник місцевої друкарні Юліуш Нойманн збудував першу будівлю, що стояла на місці нинішньої вулиці Армії Крайової, 2. Після 1890 року її перебудував берлінський архітектор Пауль Франке. Майже одночасно за номерами 4 і 6 розпочалося будівництво наступних багатоквартирних будинків. На першому поверсі об’єднаних будівель розміщувалися офіси та книгарня видавництва.
Незалежно від власника, ці будинки утворюють цілісне архітектурне поєднання. Вони спроектовані на основі прямокутних планів. Покриті двосхилими дахами. Усі три будинки об’єднує схожість у оздобленні віконних рам із трикутними навісами над вікнами. Будинки № 4 та № 6 мають схожі мансардні вікна — вікна у скаті даху. Будинки перебувають у приватній власності, і, окрім розташованих у них пунктів обслуговування, їх можна побачити лише ззовні.

Маєток
У XIX столітті село належало до Хелма-Дольного, його власником був рід фон Ведлів. З 1881 року маєток перебував у володінні Германа фон Трескова. На початку XX століття — а саме у 1902 році — землю придбав Бруно Гольтдаммер. У 1904 році в селі було збудовано маєток, а в 1908 році Гольтдаммер профінансував ремонт церкви та збудував дзвіницю. У 30-х роках XX століття село належало Марії та Карлу Гольтдаммерам, а останнім власником, ймовірно, був Крамер.
Побудований на початку XX століття маєток розташований у північній частині села, на краю ландшафтного парку, над невеликим ставком. Безстильовий палац площею 700 кв. м є двоповерховою будівлею. Споруда зведена на прямокутному плані, у головній частині будівлі розташована веранда. Будівля накрита конвертоподібним дахом із поздовжньою мансардою у скаті. Садиба має фахверкову конструкцію.
Будівля пережила Другу світову війну, після 1945 року в ній розмістили початкову школу. З 1964 року маєток був штаб-квартирою державного сільськогосподарського підприємства (ПГР). До палацу прилягає XVIII-століття ландшафтний парк, який простягається на площі 7 га. У саду можна побачити старий деревостан, зокрема дуби та буки. У парку також розташовані численні ставки.
Поруч із палацом збереглися також господарські будівлі — зокрема, стайня, корівники, комори, склади, вівчарні, кузні, водонапірна вежа, фабрика з виробництва пластівців та будинок управителя. З 1991 року палац перебуває у власності приватного власника. Об’єкт було відремонтовано. У список пам’яток архітектури маєток було внесено у грудні 1990 року.

Мавзолей родини фон Тресков
За словами Пауля Ніссена — німецького історика, ще в Середньовіччі планували заснувати в Хелмі місто. Згодом ці плани були відкладені, а село розділилося на два менші — Хелм Нижній та Хелм Верхній.
У центральній частині села розташований XIII-століття костел із гранітних тесаних каменів, навпроти храму — великий комплекс будівель колишнього маєтку, а далі, на березі озера, розкинувся ландшафтний парк площею 7 гектарів.
На території біля церкви знаходиться XIX-столічне мавзолей родини фон Тресков. З цією спорудою пов’язана цікава історія Хеннінга фон Трескова. У 1944 році генерал-майор Вермахту був похований у цій споруді, але через місяць його ексгумували та спалили у крематорії концентраційного табору в Заксенхаузені. Фон Тресков був одним із змовників, які 1944 року в Кентрині намагалися вчинити замах на Адольфа Гітлера. Після невдалої спроби, щоб уникнути арешту, фон Тресков наступного дня в сусідньому Крольовому Мості вчинив самогубство, інсценувавши свою смерть від рук партизанів.
Генерала поховали з почестями в родинній каплиці в Хелмі-Дольном, але через місяць, після завершення розслідування справи про замах на диктатора, тіло фон Трескова було спалено в крематорії табору.
Цей об’єкт разом із лапідарієм та обеліском, спорудженим на честь загиблих мешканців Хелма-Дольного під час Першої світової війни, було внесено до воєводського переліку пам’яток у грудні 2005 року.

Палац
З 1337 по 1819 рік маєток у Смольніці належав родині ван дер Марвіц. У 1766 році на території маєтку було зведено палац за зразком давніх магнатських резиденцій. Однак незабаром родина зазнала фінансових труднощів і в 1819 році була змушена продати весь маєток разом із палацом. Згодом маєток неодноразово змінював власників. У 1879 році, коли власниками маєтку була родина фон Зідоу, у палаці спалахнула пожежа, яка повністю знищила будівлю. Проте палац швидко відбудували, і він повернувся до колишньої величі. Нова будівля палацу була побілена та вкрита плющем. Фасади були прикрашені кам’яними спіралями. Завдяки реконструкції палац був оснащений численними, як на ті часи, зручностями — каналізацією, водопроводом, центральним опаленням. У 1908 році новим власником маєтку став Макс Фрейдхайм. Він здійснив чимало змін і модернізацій у маєтку. Сам палац також зазнав ремонту, а в 1932 році його перефарбували у світло-коричневий колір. Останнім власником маєтку до 1945 року був Фрідріх Флік. Наприкінці війни у палаці дислокувалися радянські війська, що призвело до його руйнування та розграбування цінного обладнання. Після війни палац використовувався як житло для репатріантів, табір для дітей та офіси державне сільськогосподарське господарство. У 1965 році маєток було передано Департаменту сільського господарства Обласної народної ради (WRN) у Щецині, який заснував у палаці Державне сільськогосподарське технікум. З 1983 року технікум було перейменовано на Комплекс сільськогосподарських шкіл, і так він функціонує до сьогодні.
Що стосується самої архітектури, то палац у Смольніці побудовано в неокласицистичному стилі з елементами необароко. Це двоповерхова будівля з корисним горищем. На довших фасадах ми бачимо триповерхові псевдоризаліти, увінчані трикутними фронтонами. Ризаліти різних форм також можна побачити у фронтонних частинах. У об’ємі палацу виділяються дві вежі — одна восьмикутна, друга кругла. У вежах розташовані сходові клітки. До наших часів збереглося небагато з внутрішнього оздоблення. Найціннішими є ліпні прикраси колишнього бального залу на першому поверсі будівлі.
Палац можна оглянути ззовні.
Навколо палацу розкинувся колишній маєтковий парк площею близько 5,3 га. Парк було засновано у XIX столітті. У ньому росте багато цікавих видів чагарників і дерев. Багато дерев мають вік понад 100 років. У парку можна побачити ясени, липи, дуби, каштани, граби.

Поселення Нарост 37
Населений пункт Нарост 37 розташований на перетині велосипедного маршруту Західне Озер'я - Брвіце, Єленін. Напрямок від мосту в Сєкєрках. Активний велосипедний відпочинок забезпечується завдяки доступу до велосипедного обладнання, сервісу. На озерах Нарост та Єленін є водні атракціони. Розташування надає місцю особливого шарму, а відпочиваючи у нас, наші гості перебувають у центральній точці, звідки все близько. До ваших послуг велосипеди, водне спорядження, верхова їзда, польоти на літаку та мотокрос, нічні велосипедні прогулянки лісовими стежками, цілорічні будиночки та сферичне село. Багаття та велосипедні зустрічі відповідно до вимог клієнтів. Ми надаємо у ваше розпорядження: Великий регіональний цегляно-дерев'яний будинок (макс. 20 осіб). У всіх номерах є санвузли, телевізор, рушники. Міні-кухня, доступна для громадськості. Зрештою, гідромасажна ванна. Наші фірмові страви - органічні продукти з ферми у вигляді хліба з полби та сиру. Їжа та страви смачні та свіжі щодня.

Пункт туристичної інформації в Дебно
Інформаційний пункт у Дебно знаходиться в будівлі Публічної бібліотеки міста та гміни Дебно.

Туристично-інформаційний центр у Тшцінсько-Здруй