Agroturystyka "Magnolia"

Amfiteatr w Czaplinku

Amfiteatr w Złocieńcu

Basen Aqua-Tur

Buk pospolity

Bunkier B-Werk Nord

Centrum Informacji Turystycznej

Dolina Piławy

Galeria Sztuki w Centrum Konferencyjnym Zamek w Szczecinku

Grupa warowna Śmiadowska Góra

Głaz Tempelburg

Izba Muzealna w Bornem Sulinowie

Izba muzealna w Czaplinku

Jednosektorowy schron bojowy z grupą wypadową

Jeziora Czaplineckie

Jeziora Świdno - Sarcze
Powierzchnia łączna jezior to 66 ha, ich długość to 2,4 km, natomiast maksymalna szerokość sięga 700 m. Głębokość maksymalna sięga 15 m, natomiast średnia głębokość to 4,9 m.
Jeziora charakteryzują się wysoką czystością wód, sklasyfikowanych w I i II klasach. Linia brzegowa jest dostępna dla turystów, z dużymi łachami piachu. W jeziorze można spotkać: raki, szczupaka, lina, leszcza, okonia, płoć i karpia.
Wokół jezior funkcjonuje rozwinięta baza noclegowo-rekreacyjna.

Jezioro Brody

Jezioro Ciemino
Jest to jezioro o powierzchni 252,6 ha, którego lustro wody znajduje się na wysokości 141,2 m n.p.m. Maksymalna głębokość zbiornika sięga 12,5 m, a głębokość średnia 6 m. Jest to jedno z większych jezior Pojezierza Drawskiego. Dno jeziora jest muliste - niegdyś było to tak zwane jezioro lobeliowe, jednakże podległo procesowi eutrofizacji, i obecnie lobelia w nim nie występuje. W północno - zachodniej części jezioro graniczy z rezerwatem przyrody "Ciemińskie Bagna". Głównymi gatunkami ryb występujących tu są; karp, szczupak, leszcz i okoń.
Wokół jeziora znajdują się obiekty agroturystyczne.

Jezioro Czaplino

Jezioro Dołgie Wielkie

Jezioro Drawsko

Jezioro Kaleńsko

Jezioro Komorze

Jezioro Krosino

Jezioro Krzemienko
Jezioro o powierzchni 19,5 ha w kształcie podłużnym ma charakter jeziora niewielkiego, lokalnego. Głębokość maksymalna jeziora to 18,4 m. Okolice jeziora porastają bujne lasy oraz roślinność wodna, która utrudnia dostęp do linii brzegowej. W okolicach jeziora nie występują ludzkie osady, poza najbliższą wsią Pławno - na północ od jeziora. Oznacza to, że wypoczynek nad jeziorem jest skierowany do osób, które cenią sobie ciszę i spokój, a dzikość i niedostępność terenów nad wodą nie jest dla nich przeszkodą. Brak infrastruktury turystycznej Krzemienko wynagradza swoimi malowniczymi widokami, czystością wody, niepowtarzalnym aromatem leśnego powietrza oraz niezapomnianymi wschodami słońca. Jezioro Krzemienko jest do odwołania wyłączone z możliwości połowu ryb, dlatego należy śledzić komunikaty Gospodarstwa Rybackiego w Czaplinku, zanim wędkarze postanowią wyruszyć na połowy nad ten zbiornik. Obok jeziora przebiega szlak czarny rowerowy „Szlak Lobeliowe Jeziora” o łącznej długości 33,3 km. Łączy on najładniejsze i najczystsze akweny w okolicy i umożliwia turystom podziwianie przepięknych widoków.

Jezioro Krzemno

Jezioro Lubicko Wielkie

Jezioro Nątlino

Jezioro Nobliny (Niewlino)

Jezioro Pile

Jezioro Rakowo

Jezioro Sikory Duże

Jezioro Śmiadowo

Jezioro Trzesiecko

Jezioro Wąsosze

Jezioro Wielimie

Jezioro Wilczkowo gm. Złocieniec

Jezioro Żerdno

Józefa Piłsudskiego

Kościół parafialny pw. Świętej Trójcy

Kościół parafialny pw. św. Brata Alberta

Kościół parafialny pw. Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny

Kościół pw. Najświętszej Maryi Panny
Kościół wybudowany na przełomie lat 1834/35. Wzniesiony w stylu neoromańskim/ neoklasycystycznym. Wewnątrz kościoła znajduje  się drewniany ołtarz z przełomu XV /XVII w.  Ołtarz ten wyrzeźbiony był zgodnie z zasadami stylu gotyckiego i przedstawia Madonnę z Dzieciątkiem oraz 14 innych świętych. Kościół jest ceglany, o bardzo ciekawej architekturze, charakterystycznej dla Pomorza Zachodniego.

Kościół pw. Narodzenia Najświętszej Maryi Panny

Kościół pw. Niepokalanego Poczęcia Naświętszej Marii Panny

Muszla Koncertowa

Muzeum Regionalne w Szczecinku

Mysia Wyspa

Ostoja Drawska

Park miejski

Park nad jeziorem Drawsko

Park Żubra

Plaża Miejska

Plaża nad jeziorem Czaplino

Plaża Słoneczna

Plaża Zielona

Pojezierze Szczecineckie

Pol'and'Rock Festival- Czaplinek- Broczyno аеропорт
Музичний фестиваль, організований благодійним фондом "Великий оркестр Різдва". Це один з найбільших музичних фестивалів у Польщі та Європі.

Pole biwakowe "Złocieniec"

Pole namiotowe przy Galerii PRL

Pomnik ofiar totalitaryzmu hitlerowskiego i sowieckiego

Poświęcony leśnikom poległym w II wojnie światowej

Punkt Informacji Turystycznej

Punkt widokowy nad jeziorem Drawsko

Ratusz

Rezerwat Brzozowe Bagno

Rzeźba Rybaka

Skatepark

Staromiejski układ urbanistyczny

Tablica pamiątkowa na otwarcie miasta

Wieża św. Mikołaja

Wieża widokowa Świątki

Wyciąg do Nart Wodnych i Wakeboardu w Szczecinku

АНІ Конференції Події Дозвілля
## Що ми робимо
Наші послуги призначені для задоволення різноманітних потреб наших гостей. Ми пропонуємо широкий вибір варіантів, включаючи
- **Проживання**: Ми надаємо комфортні та затишні номери для повного розслаблення після насиченого подіями дня.
- Цілодобове харчування**: Ми гарантуємо, що наші гості можуть насолоджуватися смачною та різноманітною їжею протягом усього дня.
- Кейтеринг**: Ми забезпечуємо смачну та свіжу їжу для різноманітних заходів.
- **Компанійні заходи, івенти**: Ми організовуємо професійні заходи, які допоможуть згуртувати вашу команду та зміцнити ділові відносини.
- Спортивні табори для дітей та молоді**: Активний відпочинок з нами гарантує незабутні пригоди та спортивні емоції.
- Спеціальні заходи**: Ми допомагаємо організувати різноманітні урочистості, пристосовуючи їх до індивідуальних потреб.
- Весілля**: Ми організуємо особливий день, який назавжди запам'ятається молодятам та гостям.
- Заходи на свіжому повітрі**: мальовничі околиці нашого закладу є ідеальним тлом для проведення заходів на свіжому повітрі.
- Ресторан**: Насолоджуйтесь нашим рестораном, де ми подаємо страви регіональної та міжнародної кухні.
## Організація дозвілля
Ми усвідомлюємо важливість ефективного використання вільного часу, тому пропонуємо допомогу в організації атракцій та екскурсій. Наші гості можуть насолоджуватися численними пішохідними маршрутами, відвідувати спортивні заходи або відвідувати місцеві визначні пам'ятки.
Запрошуємо вас до закладу ANI, де кожен знайде щось для себе, а хвилини, проведені з нами, будуть сповнені радості та релаксу.

Бойове укриття Поморська стіна
Він є частиною системи укріплень Поморського муру.

Будівля, що поєднує майстерні та житлові приміщення
Житлово-майстерня у Чаплінку була зведена у 1841 році. Дату будівництва підтверджує відбиток на одній із секцій глиняної стіни. Це двоповерхова будівля з фахверковою конструкцією. Фундамент споруди має форму літери «L». Будівля накрита двосхилим дахом із керамічної черепиці. Зовнішні стіни виконані у так званій «прусській кладці», а внутрішні — у фахверковій кладці з глиняним заповненням. До 2004 року будівля не ремонтувалася. Наразі в ній розташована штаб-квартира Товариства «ToTu» — Академії творчих навичок у Чаплінку, завдяки якій будівлю було відреставровано та відкрито для відвідувачів.
У історичній будівлі створено Парк мініатюр, де можна побачити найцікавіші зразки фахверкової архітектури регіону. Крім того, тут проводяться різноманітні майстер-класи з традиційних будівельних технік.

Будинок офіцера
Будинок, який був зведений німцями на межі 1935–1936 років для представницьких цілей. Офіцерський будинок розташований безпосередньо на березі озера Піле. Усередині будівлі німецька армія — Вермахт — проводила навчання своїх офіцерів та унтер-офіцерів. Німці також мали тут своє офіцерське казино. У 1945–1992 роках, тобто під час російського правління містом, будівля мала назву «Гарнізонний будинок офіцерів». У той час тут діяли бібліотека, кінотеатр, театр, дискотека, місцеве телебачення, що транслювало програми з Москви, а також концертний зал.

Вежі колишнього навчального центру НСДАП
Ще до початку Другої світової війни Третя Рейх вирішила збудувати три навчальні центри, які називалися «орденсбургами» — монастирськими замками. Одним із них був «Фалькенбург», тобто центр у Будові поблизу Злоценця. Він мав нагадувати замок Тевтонського ордену. Це пов’язано було з великими витратами, оскільки там було заплановано будівництво багатьох об’єктів, зокрема лікарні, культурного комплексу з амфітеатром і навіть футбольного стадіону. І ці витрати виявилися занадто великими для Рейху. Будівництво не вдалося завершити. Однак, серед іншого, залишилися дві вежі. Вони слугували димарями котельні центрального опалення і водночас мали виконувати функцію опорних стовпів. Адже, зрештою, мало бути 4 вежі, на яких мав триматися дах величезного залу «дому знань». Третю вежу вдалося звести до висоти 15 м, але її розібрали в 60-х роках. На решту не вистачило коштів. Тож зараз височіють дві 50-метрові вежі.
Можна звернутися до місцевого підрозділу за дозволом на відвідування комплексу. Опинившись усередині, варто піднятися на північну вежу, з якої відкривається прекрасний краєвид на околиці та на комплекс колишнього орденського замку.

Вежа Пшемислава
Вежа, зведена на честь німецького канцлера Отта фон Бісмарка у 1910–1911 роках на місці середньовічного городища. Згодом її перейменували на Вежу Пшемислава. Наразі вежа функціонує як оглядовий майданчик, відкритий для всіх відвідувачів. На її вершині розташована тераса, з якої відкривається чудовий краєвид на озеро Тршесіцько та частину панорами міста, що робить її однією з найцікавіших визначних пам’яток Щецинка. Біля вежі знаходиться причал із зупинкою водного трамвая, тренажерний майданчик «під відкритим небом» та відведене місце для розпалювання багаття.

Велосипедна майстерня з сонячною лавкою
При Центрі культури та відпочинку в Борному Сулінові було створено сучасну станцію ремонту велосипедів та скейтбордів, а також сонячну лавку з можливістю заряджання мобільних пристроїв.

Велосипедний лічильник Borne Sulinowo

Вересові пустки Коломінського - Природний заповідник «Диявольські пустки»
Природний заповідник «Диявольські Пустощі» — найбільші вересові пустки в Польщі площею понад 900 гектарів. Знаходяться на території колишнього полігону.

Водний трамвай
Шчецинецький водний трамвай — одна з найважливіших туристичних атракцій міста, а також «Туристичний продукт року 2007». Прогулянковий корабель «Княгиня Ядвіга» — одне з найчарівніших плавзасобів у всьому Дравському озерному краю. Завдяки реконструкції він зараз може прийняти на борт 174 особи. Корабель чудово підходить для організації святкових заходів та корпоративних подій (стандартна програма включає годинний круїз по озеру та пікнік на Мишачому острові). Також існує можливість оренди судна, зокрема, для закритого круїзу для всієї родини у поєднанні зі святковим заходом.
Другий Щецинецький водний трамвай «Баварія» — одне з небагатьох суден такого типу в Польщі. Він є невід’ємною частиною міської транспортної системи. Він курсує згідно з власним розкладом руху, зупиняючись на визначених зупинках. На борт судна вміщується 54 пасажири. Його оздоблення нагадує судна, які понад 60 років тому плавали по Шчецинецькому озеру. У 2007 році Польська туристична організація нагородила «Баварію» престижною премією — «Туристичний продукт року 2007». Круїз на судні триває близько години. За цей час можна побачити Щецинек з дещо іншої перспективи. Любителі лісових прогулянок зможуть зійти на іншому березі озера та скористатися місцями, облаштованими для барбекю на Мишачому острові, або вирушити на довгу прогулянку пішохідно-велосипедним маршрутом.

Замок Поморських князів у Щецинку
Замок Поморських князів у Щецинку сьогодні є Конференц-центром «Замок», що поєднує традиції та сучасність. Він був збудований у середині XIV століття, а в останні роки пройшов капітальний ремонт, завдяки якому ми тепер можемо милуватися його красою. Він розташований у самому серці історичного міського парку, прямо на березі озера Тршесьцеко, завдяки чому навколо ми маємо змогу милуватися всією красою щецинецького озера. Гостям пропонуються конференц-зали, номери для проживання, ресторан, піано-бар та художня галерея. Це місце проведення багатьох культурних подій, і його варто відвідати.
Замок Поморських князів у Щецинку — це середньовічна споруда, найстаріше південне крило якої датується початком XIV століття і було зведене на руїнах колишнього слов’янського городища. Пізніші перебудови призвели до того, що він не зберіг свого первісного вигляду. Наразі можна помилуватися фрагментами цегли, оголеними під час останньої перебудови. На увагу заслуговують також оригінальні стельові балки в конференц-залах на другому поверсі. Сучасне обладнання замку відповідає найвищим стандартам і призначене для обслуговування конференцій, а також туристів, які відвідують галерею та ресторан.
Варто зазначити, що Замок розташований у історичному міському парку, і хоча його вже не оточує ров, як це було колись, його розташування справді вражає та спонукає до відвідування. Окрім Конференц-центру «Замок», що розміщується в південному крилі, в інших крилах розташована штаб-квартира Регіонального управління державних лісів, а також низка приватних підприємств, що ведуть свою діяльність у північному крилі. Біля внутрішнього двору наразі будується Надрегіональний центр екологічної освіти та відновлення озер.
На жаль, у замку немає зручностей для людей з інвалідністю та розважальних заходів для дітей.

Зона відпочинку в Нове Чаплінек
Невелика зелена зона з гойдалкою, столами та місцем для багаття. Великий навіс був побудований у 2025 році в другій частині селища.

Зона відпочинку в Пшиєжежі
Є дитячий майданчик і навіс, де можна сховатися від дощу.

Зона відпочинку на національній дорозі 20 у Любуві
Невелика зелена зона зі столиком і навісом біля самого маршруту.

Зупинка для каякерів

Кам'яні кола в Плавні
Курганне поховання в Плавні пов’язане з перебуванням на цих землях від кінця I ст. до початку III ст. племені готів. Це був народ, який прибув зі Скандинавії і після приблизно 150-річного перебування на Помор’ї вирушив на південний схід. Про унікальність цього поховання свідчить наявність трьох кам’яних кіл діаметром 26,5 м, 22 м та 19 м.

Містобудівна структура Старого міста
У Чаплінку до наших днів збереглося історичне планування Старого міста XIII століття. Його походження сягає початку нашої ери. Тоді в цих околицях мешкали готи, а після них тут оселилися слов’яни. Згідно з літописами, у XII столітті місцеве укріплення було спалене Болеславом Кривустим, а навколишні землі приєднано до його князівства. Подією, яка визначила сучасний вигляд міста, стало запрошення великопольським князем Пшемиславом II лицарів Ордену Храму Єрусалиму (темплієрів). Це сталося восени 1286 року. Відомі своєю підприємливістю тамплієри швидко перетворили скромне рибальське поселення на динамічно розвиваючийся град, який отримав назву «храмний». Близько 1290 року Чаплінек отримав міські права. Тоді було прокладено характерну сітку перпендикулярно перехресних вулиць із центрально розташованим ринком, яка видно й донині. Міщани, що збагачувалися на ярмарках, які відбувалися в місті, будували пишні будинки, які, на жаль, не збереглися до наших часів. У XVI столітті Чаплінек переживав свій розквіт. На жаль, у XVI столітті місто спустошували величезні пожежі, а в XVII і XVIII століттях — Тридцятирічна та Семирічна війни. Хоча щоразу місто піднімалося з колін, енергія витрачалася на відбудову, а не на розвиток. У зв’язку з цим Чаплінек не відіграв провідної ролі в історії регіону. Певне поліпшення статусу міста настало лише після прокладення до міста залізниці, мощення вулиць та запуску газової мережі. На жаль, внаслідок подій Другої світової війни Чаплінек зазнав значних руйнувань. Увесь комплекс Старого міста було внесено до реєстру пам’яток архітектури.

Місце відпочинку

Місце відпочинку
Невелика лісова автостоянка з навісом і столиками.

Місце відпочинку
Невелика лісова автостоянка на пожежній дорозі з навісом і столиками.

Притулок на краю галявини.

Місце відпочинку в гирлі Сової Струги

Місце відпочинку в колишньому селі Гросс Борн

Місце відпочинку з каміном

Місце для наметового табору "Шепітке озеро
"Шепіт озера" - це кемпінг, що пропонує проживання в мальовничому місці.
Наша діяльність зосереджена на забезпеченні спокійного відпочинку в гармонії з природою на озері Піле, яке має площу понад 1000 га із середньою глибиною 11 м і береговою лінією понад 30 км.
Любителі активного відпочинку знайдуть ідеальні умови для катання на моторних човнах і каное.
Любителі велоспорту зможуть насолодитися активним відпочинком на велосипеді завдяки навколишнім велосипедним доріжкам.
Любителі збирання грибів знайдуть спокій у навколишніх лісах, повних грибів та лісових фруктів.
Це також ідеальне місце для рибалок.
Кемпінг огороджений, освітлений і знаходиться під наглядом:
- 8 ділянок розміром 6x10 м, обладнаних 1 фазою 20А з електричним підключенням з розеткою CE.
- Місце для кемпінгу
Кемпінг підключений до міської системи водопостачання та каналізації.
Гості можуть користуватися наступними зручностями безкоштовно:
- Безкоштовний Wi-Fi
- Душові кабіни з гарячою водою
- Посудомийна станція з гарячою водою
- Туалет
- Камін
- Мангал
- Коптильні
- Гриль-будиночок
- Крита велопарковка на 12 велосипедів з U-подібними стійками
- Веломайстерня самообслуговування зі стендом та набором інструментів для ремонту велосипедів
- Мийка для миття велосипедів та спорядження під тиском
- Пункт зарядки для електричних велосипедів
Додатково для тих, хто подорожує в автофургоні
- Пункт з чистою водою
- використання місця для збору стічних вод.
Випорожнення та очищення хімічних туалетів у басейні сірої води заборонено.
ПОСЛУГИ ЗА ДОДАТКОВУ ПЛАТУ
- Сауна
- Гідромасажна ванна та джакузі

Міська ратуша
Ратуша у Злоценці розташована на ринковій площі та була збудована у 1833–1863 роках на місці попередніх споруд, що виконували цю функцію. Будівля, яку ми бачимо сьогодні, з’явилася завдяки зусиллям тодішнього мера міста Кароля Ленца. Спочатку будівля була резиденцією міської ради, суду та відділу реєстрації актів цивільного стану. Перед Першою світовою війною його було перебудовано, в результаті чого на фасаді ратуші з’явився герб Злоценця, який можна побачити й донині. Це білий замок із двома вежами, а над ним — сокіл; усе це зображено на блакитному тлі. Після війни там розміщувалися військові органи влади та Управління безпеки, однак така ситуація тривала недовго, і ратуша знову стала резиденцією міської влади та виконує цю функцію донині.
Ратуша — це будівля, зведена за прямокутним планом, що має два поверхи, розділені карнизами. Вона накрита чотирисхилим дахом з кількома мансардами. На кутах видно бунірування. Головний вхід до будівлі розташований зі східного боку, до нього ведуть сходи з кількох сходинок. Посередині розташований вузький ризаліт, увінчаний напівкруглим виступом із гербом міста в центрі. У північно-західній частині розташована прибудова з напівкруглим дахом.
Наразі будівля є штаб-квартирою міської ради, тому огляд її зсередини обмежений.

Меморіал з пепешкою на радянському військово-цивільному кладовищі
Могила з пам'ятником знаходиться на цивільно-військовому цвинтарі в Борне-Суліново. Його можна пройти при виїзді з Борне-Сулінова по вулиці Войска Польського в напрямку села Кроньґи. Надгробок Івана Падубного має незвичну форму. На плиті встановлено пам'ятник, на якому зображено руку, що тримає пепешку, спрямовану до неба. Це незвичайне місце як за своєю історією, так і за тим, як воно виглядає сьогодні. Радянський військовий цвинтар у Борнем-Суліново був заснований у 1945 році. Однак солдати, які загинули під час війни, в боях за розташовану неподалік Померанську стіну, там не були поховані. Це кладовище, розташоване за містом, у лісі біля дороги на Щецінек, було створено після заснування радянської військової бази в Борнем-Суліново, і на ньому ховали померлих громадян СРСР аж до ліквідації бази в 1992 році. Тут знаходиться 344 могили, в яких поховано 146 осіб з невідомими іменами.
Пам'ятник, за словами мешканців Борного Сулинова, є обеліском на честь "героїчного" вчинку взводного сержанта Івана Піддубного. Невдовзі після Другої світової війни радянський солдат прославився тим, що взяв участь у кривавому бою, влаштованому жителям сусіднього села Кронґі. Тоді в перестрілці загинуло більше десятка людей, а сам Іван хотів зупинити несправедливість.

Муніципальний плавальний басейн на Дравському озері
Муніципальна купальня на Дравському озері - найкраще місце для купання та засмагання в Чаплінеку. Об'єкт є сучасним, безпечним та оснащеним повною інфраструктурою. Територія пляжу та купальні огороджена, доступ до неї можливий лише через спеціально відведені входи. Зона купання велика, з береговою лінією довжиною 175 м. Є плавучий рекреаційний причал у формі літери U, до якого можуть швартуватися яхти або гребні човни. Причал обладнаний захисними перилами та сходами для полегшення входу та виходу з води. Є окремі зони для плавців і тих, хто не вміє плавати. Також є безпечна зона для купання для маленьких дітей. Пляж, як правило, піщаний, але є також трав'янисті ділянки на краю пляжу. Крім того, пляж і зона для купання включає майданчик для пляжного волейболу, дитячий ігровий майданчик, роздягальні та санітарні приміщення. Під час літніх канікул рятувальники ВООПР щодня з 10.00 до 18.00 стежать за безпекою відпочиваючих. Протягом сезону вода регулярно перевіряється на чистоту та придатність для купання. На пляжі також працює пункт прокату водного спорядження (каное, водні велосипеди, гребні човни). Неподалік від зони купання знаходиться муніципальний стадіон і амфітеатр, де проводяться концерти та розважальні заходи.

Мурал «Злоцієнецький 2017» у Злоцієнци
Автором остаточного проекту є д-р архітектор Радослав Барек у співпраці з Домініком Дзєдзіною.

Набережна біля озера Дравсько в Чаплінку
Променад, прокладений на високому березі (Надбрежжя Дравське), — це двокілометрова алея, яка з’єднує центр Чаплінка з рекреаційно-спортивним комплексом (стадіон, пляж під наглядом рятувальників, амфітеатр), розташованим на північ від міста. Прогулюючись променадом, можна побачити пам’ятник Івану Павлу II.

Невеликий пляж на озері Чієміно

Оглядовий майданчик
Невеликий оглядовий майданчик тваринницького угіддя.

Палац і садиба
Парк було засновано одночасно з будівництвом палацу, яке відбувалося у 1851–1853 роках. Тоді й виник сад у англійському стилі площею близько 22 гектарів із під’їзною алеєю, який існує й донині. З 1972 року в палаці розміщується Спеціальний навчально-виховний центр, у зв’язку з чим огляд палацу та парку обмежений.

Палац і садибний парк у Вонсоші
Садибний парк був створений у другій половині 19 століття. Він формує оточення для історичного, стильного палацу. Це парк в англійському стилі. У ньому ростуть чудові старі дерева, зокрема буки, дрібнолисті липи та ялини. Ця територія занесена до реєстру історичних пам'яток.

Палац Семчино
Палацово-фермерський комплекс у Семчино - це чарівне місце, розташоване між Чаплінеком і Злоченцем, у центрі Західнопоморського воєводства, у Дравському озерному краї. Саме село Семчино (колишнє Гайнріхсдорф і Генріково), розташоване в затоці Генріко на Дравському озері, було засноване в 1292 році. У садибних будівлях розташовані готель і ресторан, а в бароковому палаці, побудованому між 1722 і 1726 роками, знаходяться два музеї (Інтерактивний музей бароко і Музей різних ремесел). Перебуваючи на місці, варто прогулятися селом по "Стежці Генрика в Семчині". Маршрут стежки пролягає через історичний парк з грабовою алеєю, село Семчино та його околиці. Окремі зупинки маршруту позначені табличками. Інформація на окремих табличках описує будівлі та місця із зазначенням їх історичних функцій. На території маєтку також знаходиться Керамічна кузня, де проводяться майстер-класи з розпису по глині.
Гостям готелю пропонується 29 номерів з кондиціонерами в головному корпусі та 5 номерів з міні-кухнею та окремим входом. У ресторані подають страви традиційної польської кухні.
Палац Семчино є чудовою базою для велосипедних прогулянок, під час яких можна дослідити красу Дравського озерного краю. Пагорби, ліси, озера, річки, луки та навколишня фауна заохочують до активної їзди на велосипеді, а постійно вдосконалювана інфраструктура велосипедних доріжок приведе вас до абсолютно нових місць.

Палац Семчино - Інтерактивний музей бароко - Музей різних ремесел
У великому парку площею близько 3,4 га, закладеному ще в 1830-х роках, що складається з дубів, лип, кленів, ялин, каштанів і красивої грабової алеї, знаходиться найбільший і найкрасивіший палац в районі Чаплінек.
Він був побудований між 1722 і 1726 роками в стилі бароко, пізніше розширений і перебудований. Він був побудований у формі підкови, з терасою посередині, середня частина вкрита мансардним дахом, ліве крило має два поверхи, праве крило є невисокою прибудовою. Від колишнього оздоблення збереглося небагато: фрагменти двох камінів, залишки однієї голландської кахельної плити, гіпсова ліпнина в одній з кімнат палацу на першому поверсі. До кінця 18 століття палац належав родині Голець, у 19 столітті - родині фон Арнім, а до 1945 року - родині фон Бредов. Зараз ви можете відвідати це надзвичайне місце і відчути магію Семчина.
У палаці знаходяться два чудові музеї - Інтерактивний музей бароко та Музей різних ремесел
Інтерактивний музей бароко розташований у просторих підвалах палацу. Окремі кімнати організовані відповідно до історичного аналізу, а також відповідно до уяви творців, як могла функціонувати барокова садиба, які окремі кімнати та кабінети могли бути в такому палаці і як виглядало повсякденне життя мешканців.
Це не звичайний музей, тут можна торкатися, досліджувати і ставити запитання.
Величезні горища палацу, з іншого боку, приваблюють дослідників виставкою, присвяченою старовинним ремеслам (наприклад, гончарству, бондарству, кип'ятінню). Через вікна можна помилуватися панорамою околиць і порівняти вигляд з фотографіями кілька десятиліть тому. Прекрасно збережені ферми даху демонструють майстерність архітекторів минулого, яка вражає сучасників. Універсаліум - це не лише виставка, а й жива зустріч з мистецтвом майстерності та першими кроками майбутніх будівельників. Незвичайний простір стимулює уяву і приносить багато задоволення відвідувачам.
У палаці також розміщена виставка порцеляни з колекції місцевої колекціонерки пані Чеслави Хамерської та мистецькі роботи, створені під час майстер-класів під відкритим небом, організованих Асоціацією "Stacja Kultura" з Борне-Суліново.
Інформація та бронювання:

Палацово-парковий комплекс у Семчині
Заснований ще у XVII столітті палацовий парк зараз займає площу понад 3 гектари. Він простягається на південь від палацових будівель. Як парк, так і палац спочатку були побудовані в стилі бароко. Зміни в панівних тенденціях призвели до перетворення його характеру на натуралістичний. Окрасою комплексу є грабова алея з оглядовим майданчиком, розташованим на штучно насипаному пагорбі, який називають Квітковою гіркою. У парку висаджено: дуби, липи, клени, ялини, буки, а також високі на 2–3 метри грабові живоплоти. Останні, через занедбаність, набули деревоподібної форми. Мальовничості та чарівності парку додають ставки, з’єднані меліоративним каналом із сусіднім озером Вільчково.
Територія палацу та парку перебуває у приватній власності, але відкрита для відвідувачів. Колишня частина маєтку була переобладнана під ресторанно-готельні потреби.

Пам'ятник Папі Римському Івану Павлу ІІ
Пам'ятник Папі Івану Павлу ІІ нагадує про першу подорож кардинала Кароля Войтили на каное по річці Драва. Коли майбутній єпископ Риму ще працював у Кракові, навколо нього зібралася група молодих людей. Вони активно проводили разом канікули та свята. 18 липня 1955 року на місці, де зараз знаходиться муніципальний пляж у Чаплінеку, розпочався їхній перший сплав по річці Драва. Кардинал Войтила спускався на каное по Драві ще в 1961 і 1967 роках. 50-річчя першої подорожі на каное було вирішено відзначити пам'ятником Почесного громадянина Чаплінека, Папи Івана Павла ІІ. Скульптуру спроектував і виготовив Роберт Собочинський, скульптор з Познані. Пам'ятник було відкрито 3 червня 2005 року.

Пляж і зона для купання на Коморському озері
Досить велика зона для купання і пляж на східному кінці озера Коморські острови. Легкий доступ завдяки розташуванню на самій окружній дорозі.

Пристань для каякінгу Лішково

Причал та зона відпочинку в Щецинеку
Причал і зона відпочинку на озері Тшесецко з лавками і тренажерним залом під відкритим небом.

Прогулянкова алея в Злоцінці
Поїлка на пішохідній зоні в Злоцінці

Протитанковий бар'єр
Складається із залізобетонної плити з гніздами для кріплення сталевих балок. Він простягається через дорогу та паралельну залізничну колію. Він є частиною системи укріплень Поморського муру.

Пункт ремонту велосипедів самообслуговування

Рекреаційна зона в Єлонеку
Є дитячий майданчик і навіс, де можна сховатися від дощу.

Рекреаційна зона в Злоцінці
Невелика рекреаційна зона. Тут є спортивне майданчик, дитячий майданчик, лавки та дві великі альтанки.

Рекреаційна зона в Ракові
Є дитячий майданчик і навіс, де можна сховатися від дощу.

Рекреаційна зона в селі Завада
Дитячий майданчик, пікнікові столи та навіс.

Ринок у Чаплінку
Ринок у Чаплінку зачаровує своєю затишною чарівністю та атмосферою маленького поморського містечка. Оточений старовинними кам’яними будинками, він є серцем міста та місцем зустрічей мешканців і туристів. Прогулюючись ринком, можна відчути виняткову атмосферу історії, яка гармонійно поєднується з красою навколишньої природи Дравського озерного краю. Це місце, де варто зупинитися на хвилинку, сісти в кав’ярні та спокійно насолодитися неповторним колоритом Чаплінка.

Руїни вілли Гудеріана
Вілла була побудована німцями у 30-х роках XX століття. Під час їхнього перебування в Борному Сулінові в цій будівлі проживали багато головнокомандувачів військ Третього Рейху. Одним із таких був Гайнц Вільгельм Гудеріан, який, зокрема, командував наступом сухопутних військ на Польщу в 1939 році під час вересневої кампанії. Після закінчення Другої світової війни будівля слугувала дитячим садком для дітей російських військовослужбовців, чиї батьки на той час дислокувалися в Борному Сулінові. Як вказує назва, це лише руїни будівлі, проте варто звернути увагу на вхідні двері, над якими ще збереглися декоративні елементи.

Сільський пляж на озері Піле

Склад I
Склад був зведений приблизно у 1850 році. У минулому він виконував функцію господарської будівлі. Нижні частини стін з боку річки Ніциці (Нєздобної — так цю річку зазвичай називають мешканці Щецинка) збудовані з польового каменю, а верхня частина будівлі — з цегли, перехрещеної дерев’яними балками. Ці дерев’яні елементи дуже добре помітні. Будівля розташована безпосередньо над річкою, поруч із містком.

Славоград
Гродзисько Славоград — це етнографічний заповідник, який досі вирує життям. На його території можна не лише побачити старовинні споруди, а й по-справжньому перенестися в часи раннього середньовіччя. Це місце пропонує відвідувачам можливість ознайомитися, зокрема, з архітектурою, костюмами, ремеслами та релігією. На території етнографічного заповідника облаштовано загони для тварин та сади, де вирощують лікарські трави. Середньовічні воїни запрошують відвідувачів взяти участь у різноманітних іграх, таких як метання сокири та спису, стрільба з лука, перетягування каната, бої на мечах. Жінки, у свою чергу, проводять кулінарні майстер-класи, на яких можна, наприклад, спекти власні коржі. Крім того, у Славогроді організовуються майстер-класи, заходи та історичні проекти, у яких можуть взяти участь усі бажаючі.

Соснівка
Sosnówka - це невеликий, але дуже атмосферний гостьовий будинок, що пропонує номери. Кожен номер обладнаний ванною кімнатою та міні-кухнею з чайником і холодильником. Також є дві квартири, що складаються з вітальні, двох окремих спалень та ванної кімнати. Пансіонат Sosnówka розташований серед соснового лісу, в тихому куточку Борне Суліново. Поруч є магазини, бари, аптеки, банк, пошта та банкомат. Озеро знаходиться приблизно 900 m. До послуг гостей огороджена автостоянка.
Саме Борне Суліново - село з цікавою історією, розташоване в лісі на великому озері Піле. Свіже повітря, ідеальний спокій і прекрасні краєвиди. Відмінні умови для рибалок, грибників. Всі, хто любить піші прогулянки, будуть задоволені. Велосипедистів порадує велика кількість велосипедних маршрутів і стежок. На колишньому військовому аеродромі можна політати на параплані. На колишньому військовому полігоні можна покататися на танку або бронетранспортері. Ентузіасти позашляховиків, квадроциклів і всюдиходів знайдуть відмінні позашляхові траси.
У гостьовому будинку є власний прокат каное. Для наших гостей ми організовуємо рафтинг за пільговими цінами.

Станція Злоцієць
Залізничний вокзал Злоцієць - відправлення, прибуття, інформація

Станція Любово
PKP Łubowo - відправлення, прибуття, інформація

Станція самообслуговування для ремонту велосипедів
Станція розташована на набережній на Дравському озері.

Станція Чаплінок
Залізничний вокзал Чаплінок - відправлення, прибуття, інформація

Станція Щецінек
Залізничний вокзал Szczecinek - відправлення, прибуття, інформація

Старе місто
Щецинек належить до числа міст, у яких вся територія Старого міста внесена до реєстру пам’яток архітектури. На його території можна помилуватися, зокрема, церковною вежею Святого Миколая — спорудою XVI століття, єдиною залишкою пізньоготицького костелу Святого Миколая, знесеного у 1909 році. З 1958 року будівля належить Регіональному музею. У музеї зібрано колекції: археологічні (у тому числі кам’яну статую слов’янського божества, кераміку, прикраси, знаряддя праці), ювелірні вироби та регіональні (живопис, скульптура тощо, пов’язані з містом та регіоном), мисливські (понад 130 предметів, пов’язаних із мисливством: вогнепальна та холодна зброя, мисливське спорядження, аксесуари та елементи оздоблення мисливських салонів). Найцінніші експонати цієї категорії походять із XVIII століття. У Регіональному музеї в Щецинку наразі представлено шість постійних експозицій. Перша з них — «З історії міста та регіону» — живопис, скульптура, ковальські та ювелірні вироби тощо, пов’язані з історією міста від середньовіччя до сьогодення. У Залі шляхти експонуються предмети матеріальної культури, пов’язані з поморською шляхтою: родом Гольців із Семчина, Герцбергів із Лотиня, Подевілів із Кранга. У музеї також можна оглянути: старовинні срібні вироби (понад сто предметів, виготовлених у XVIII — на початку XX століття в європейських ювелірних майстернях), мисливський салон, Щецинецький гарнізон та європейські ювелірні майстерні XVIII–XX століть.
У Старому місті Щецинеця, поруч із пізньоготичною вежею вже неіснуючого костелу, другою сакральною пам’яткою є костел Різдва Пресвятої Діви Марії (на вулиці 3 Травня). Це неоготичний костел (виконаний у стилі північнонімецької готики), який було збудовано у 1905–1908 роках. Його величний і потужний об’єм вирізняється легкістю, досягнутою завдяки використанню високих вікон, а також гостроаркових орнаментів на фронтонах трансепту. Корпус храму, з’єднаний зовні високими контрфорсами, з східного боку завершується шестикутним пресвітерієм, обрамленим з боків низькими прибудовами, а з західного боку розташована струнка церковна вежа висотою 78 м. Храм має частину оздоблення, перенесеного зі старого костелу святого Миколая, зокрема вапняне епітафій Дороти А. Вестреглен 1621 року, дружини старости Щецинецького Петра Сомніца, а також на галереях — шість латунних люстр-павуків першої половини XVII століття. Головний вівтар храму має шафоподібну конструкцію. Церковні органи, розташовані на хорах, оснащені 1670 трубами.
Ще однією історичною пам’яткою, яку можна побачити, прогулюючись Старим містом у Щецинку, є південне крило Замку Поморських князів (вул. Адама Міцкевича, 2А). Воно датується першою половиною XIV століття і було зведене на місці колишнього слов’янського городища. Спочатку замок розташовувався на острові озера Тршесьцко, але після зниження рівня води опинився на півострові. Біля підніжжя замку розташований історичний Міський парк, заснований у 1875–1903 роках. Наприкінці XVIII століття в будівлях замку було відкрито мануфактуру з виробництва поясів, а з початку XIX століття тут розміщувалися лікарня та притулок. Після війни замок займали військові, згодом він слугував екскурсійним будинком. У квітні 1996 року його продали, а зараз замок переобладнано під офісний центр, і стороннім особам практично неможливо потрапити на внутрішній двір. Замок (як резиденція Конференц-центру «ЗАМОК») набув нових функцій, відтепер тут можна організувати конференцію на 150 осіб, поїсти в атмосферному ресторані, переночувати в кімнаті Білої Дами й, можливо, зустріти (доброго) замкового духа, а також повеселитися в підвальному пабі чи оглянути виставку сучасного мистецтва в галереї.
На території Старого міста у Щецинку можна також помилуватися парафіяльною православною церквою Святої Трійці (вул. Школьна, 6), яка раніше була синагогою і була збудована у 1824 році. Вона вціліла під час війни завдяки периферійному розташуванню та непомітному зовнішньому вигляду, а в 1952 році була пристосована до потреб православної літургії. Нині це цегляна будівля, покрита черепицею, розташована боком до вулиці. Фасад позбавлений оздоблення, вікна напівкруглі, вхід збоку. Усередині знаходиться сучасний іконостас.
До найважливіших пам’яток Старого міста у Щецинку належить ратуша, що розташована на площі Свободи. Перша будівля щецинської ратуші була зведена в центральній частині міста. Її найдавніше зображення було нанесено у 1612 році на знамениту карту Любінуса.  Пізніший вигляд ратуші, авторства професора Карла Тюмпла — німецького знавця історії Щецинка — датується 1792 роком. Згодом будівлю розширили, додавши приміщення для міської варти, пожежної станції та міських ваг. Технічний стан будівлі наприкінці XVIII століття, з огляду на значні витрати на ремонт, вплинув на рішення тодішньої міської влади звести нову будівлю; для цього були залучені кошти, отримані від продажу міського маєтку в Годзімерзі. Нову ратушу зведено у 1852 році на північній стороні ринку за проектом будівельного інспектора Блаурока з Білогорда. Її зведено на прямокутному плані в еклектичному стилі з переважанням неороманських елементів. Будівля, зведена на масивних кам’яних фундаментах, має два поверхи та підвали. У приземному поверсі з західного боку спочатку розташовувалися дві кімнати для купців із входом із сучасної вулиці 1-го Травня, а також приміщення для міської варти. Будівля має великі характерні вікна. Дах ратуші — чотирискатний, покритий червоною черепицею. Наразі тут розташована міська адміністрація. Біля головного фасаду знаходиться ризаліт, що переходить у вежу. На ній розташована чотирикутна вежа з датою будівництва ратуші. Фронтонні стіни будівлі та вежі мають бланковану атику, що спирається на аркадний карниз. У кутах ратуші розташовані багатокутні башточки з ліхтариками. У 1936 році до нероманської споруди було добудовано крило, у якому на першому поверсі розмістилася зала, оздоблена казковими вітражами.
Праворуч від коридору розташовувалася міська каса та кімната, що використовувалася як приміщення для зберігання судових документів. З фасадної сторони знаходилася кімната для хворих з кабінетом і кухнею, яка також слугувала житлом для прислуги. На першому поверсі з західного боку розташовувалася зала правління з великим бронзовим бюстом короля Фрідріха Вільгельма. Поруч розташовувалися кабінет мера та поліцейське управління. Там також знаходилося невелике житло мера, у вежі на III та IV поверхах — тюремні камери, а вище — приміщення годинникового механізму, виготовленого ремісником з Хойниць — Гіллі. На фасаді вежі було розміщено кам’яний герб міста, витесаний Аронсфельдом із Бялогарда. Зі старої ратуші перенесли годинникові дзвони, засновані міщанами у 1801 році та відлиті шчецинецькими дзвонарями: Мейером і Шумахером. У 1853 році у дворі ратуші було збудовано стайні та пожежну станцію. У 30-х роках XX століття будівлю ратуші було розширено з північного боку модерністським крилом за проєктом щецинецького архітектора Вальтера Лічкова. У цій частині на першому поверсі розмістили зал засідань. У вікна встановили вітражі за проектом берлінського художника Карла Буха, що зображують ходу представників різних професій; їх фінансували шчецинецькі ремісничі гільдії та власник місцевого пивоварного заводу Г. Рімер. Вітражі у західних вікнах із жанровими сценами, пов’язаними з націоналістичною ідеологією, виконав Макс Людер із Піли. Нещодавно фасади ратуші було відреставровано методом піскоструминної обробки, завдяки чому будівля відновила свій колишній блиск.
На початку XX століття було знесено два одноповерхові (з двоповерховими фронтонами) будинки, що стояли за ратушею. У них розміщувалися крамнички. Їхнім власником було місто, а доходи від оренди поповнювали міську скарбницю. Поруч із ратушею та пам’ятником імператору Вільгельму I, що стояв на її осі, знаходилася так звана метеорологічна колона. Колона квадратного перерізу мала висоту близько 4 метрів. Вона увінчувалася дашком із трикутними виступом. Прямо під нею у заскленій вітрині розміщувався циферблат годинника, а під ним — інші прилади. Колона існувала ще у 20-х роках XX століття.
У 2013 році до будівлі ратуші було приєднано дві відреставровані історичні кам’яниці, а також встановлено навіс над внутрішнім двориком, вміло поєднавши сучасність поліуретанової конструкції з історичним об’ємом будівлі.
Прогулюючись Старим містом Щецинеца, ви неодмінно помітите будівлю колишньої гімназії. Будівля зведена в еклектичному стилі у 1879–1880 роках. Будівля розташована в центрі міста, на північний захід від колишньої міської площі (Площа Свободи), у північній частині вулиці Шкільної, 1. Другою спорудою колишньої гімназії княгині Ядвіги є Будинок директорів, тобто неоготична будівля, зведена у 1872–1873 роках. Він розташований у Щецинку на вулиці Петра Скарги, на розі вулиці Княгині Єлизавети — у центрі міста. Наразі це двоповерхова будівля з червоної цегли, з мансардою та високими ступінчастими фронтонами з пінаклами та блендами. На кутах видно контрфорси. Спочатку будівля використовувалася для навчальних цілей та читання (бібліотека, кабінети та лабораторії). На другому поверсі облаштували квартиру для директорів, звідки й походить назва всієї споруди. Поруч збудували другу будівлю з приміщенням для прибиральника. У 1913 р. гімназія переїхала до нової будівлі в міському парку. Відтоді «Будинок директорів» слугував також іншим вчителям та ученицям школи як інтернат. Після Другої світової війни у будівлі Червона армія утримувала німецьких полонених. Згодом тут функціонувала Кооперативна гімназія. З 1978 року в будівлі працює дитячий садок.
До числа пам’яток цієї міської місцевості належить також зерносховище (пл. генерала Юзефа Совінського, 4). Сучасне зерносховище було збудовано приблизно 1850 року. Нижні частини стін, що виходять на вулицю Нездобну, зведені з польового каменю, а верхні, за винятком фронтонних стін, — це фахверкові з цегляним заповненням. Перебуваючи в цьому місці, варто також звернути увагу на другий зерносховище (вул. Юнацька), будівлю колишньої повітової адміністрації (вул. 3 Травня, 2) та костел Святого Духа. Храм було збудовано у 1923 році в неороманському стилі за проектом інженера К. Куна завдяки зусиллям католиків, яких називали «Польською Церквою». 20 грудня 1923 року храм освятив кардинал Адольф Бертрам із Вроцлава. До 1945 року це був єдиний католицький костел у місті. З 1945 по 1973 рік костел був ректорським, а з 1973 року знову став парафіяльним. У 2002 році храм було перебудовано за проектом Йоанни Сапехи-Копіцької та її чоловіка. Поруч із храмом розташований монастир редемптористів. Храм розташований на вулиці Клашторна, 23. У церкві також відбуваються греко-католицькі богослужіння, які відправляє парох Валецької парафії.
Міський парк у Щецинку розташований уздовж озера Тршесьцеко. Його найважливіша частина була закладена в 1875–1903 роках на території, яку раніше затоплювали води озера. Найстаріша частина парку розташована поблизу Замку Поморських князів. Парк простягається вздовж усього міста. У ньому росте близько 2 тис. дерев віком понад 100 років. До найцінніших екземплярів належать 150-річні дуби шипульні. Окрім поширених порід, тут також ростуть численні екзотичні дерева: японський груйцник, ялина колюча, сосна веймутська, даглезія, туя, ялиця кавказька, кипарис, канадська ялина. Під впливом чарівності парку німецький композитор Ріхард Штраус написав оперу «Дафна» (1934 р.).
Говорячи про природу, варто зазначити, що ще на початку 80-х років XX століття площа Свободи буквально тонула у трояндах. Не враховуючи парк, це було найквітучіше місце у Щецинку. Сьогоднішня територія площі Свободи — колишньої Ринкової площі — обмежується її історичними межами, але ще 20 років тому вона простягалася аж до вулиці Нездобної. У той час центральне місце займало кільцеве перехрестя. У кутку між ратушею та молочним баром «Поранок» втиснулася невелика автостоянка. Решта вільної території, окрім тротуарів, була відведена під зелені насадження, основним завданням яких було досить ефективне маскування промислового оточення з боку вулиці Замкової. За високим живоплотом ховалася громадська вбиральня, а за нею — території Заводу місцевої промисловості з високою цегляною фабричною димарем. Східний край площі (що чудово видно на листівці 70-х років) займали зелені насадження з трояндовими клумбами, стоянка таксі та неодмінна зелена телефонна будка. У 1992 році на цьому місці було введено в експлуатацію величезний житловий будинок, який з’явився саме в історичних межах забудови колишнього Ринку. До 1945 року до складу східного фасаду входили три двоповерхові кам’яні будинки. Кожен із них мав плоский дах і дуже багате оздоблення фасаду. Цей кутовий будинок, що виходив на сучасну вулицю 9 Травня, був відомий тим, що саме в його стінах під час подорожі з Крольвеца в ніч з 19 на 20 грудня 1809 року ночували король Фрідріх Вільгельм III та королева Луїза. Як свідчить легенда, саме тут королева загубила свій обручку. Середній будинок славився тим, що на його першому поверсі розташовувалася найстаріша в місті аптека. Її називали «Стара аптека». У 1945 році весь цей квартал будівель був спалений.

Туристичний інформаційний центр у Щецинеку
Туристичний інформаційний центр у Щецинеку сертифікований Польською системою туристичної інформації у категорії "три зірки". Він запрошує всіх приїжджих туристів та мешканців міста познайомитися з унікальною пропозицією Щецінека та регіону. Співробітники Центру завжди раді запропонувати допомогу і добру пораду у плануванні відпустки вашої мрії. Тут ви знайдете завжди актуальну інформацію про те, що відбувається в місті та регіоні, зможете забронювати різноманітні туристичні атракції. Туристичний інформаційний центр у Щецинеку продає сувеніри, гаджети, листівки, карти, книги тощо. У Центрі можна безкоштовно отримати рекламні та інформаційні матеріали з усього Щецинського повіту та багатьох населених пунктів Західнопоморського регіону. Щецинський туристичний інформаційний центр працює польською та англійською мовами.

Ферма Юхово
На території сертифікованої Деметрою екологічної ферми "Хутір Юхово", привабливо розташованої на березі озера Юхово серед полів і лугів, ми пропонуємо проживання для велосипедистів. У розпорядженні наших гостей є гостьові кімнати та котедж "Юховська" - цілорічний дерев'яний будиночок.
Вибираючи проживання в Юховській Хаті, ви можете розраховувати на більшу свободу, оскільки будинок знаходиться на околиці, далеко від головної дороги. З кожного вікна відкривається прекрасний вид на озеро, ліс і луки. Єдині голоси, які ви почуєте - це мукання корів або сусідів. Зупинившись у "Юховській хаті", ви зможете насолодитися незалежністю та свободою, яку пропонує повністю обладнана кухня, їдальня та кімната для гостей. У затишних номерах та у загальній зоні панує тепла та домашня атмосфера.
Кімнати для гостей розраховані на 40 місць, це кімнати для 2, 4 та 6 осіб з двоярусними ліжками та ванними кімнатами. До послуг гостей зона відпочинку з дерев'яним ігровим майданчиком для дітей та ферма, де можна відвідати овець, кіз, свиней, гусей та курей.
Ферма в Юхові - це ідеальне місце для відпочинку на природі. У нас ви можете насолодитися красою сільської місцевості, відпочити та розслабитися в будь-яку пору року. Можливості для активного дозвілля незліченні, від катання на каное та піших прогулянок до риболовлі в довколишніх озерах, збирання грибів чи каштанів. У нас також є кемпінг. Взимку це хороша база для любителів бігових лиж і можливість полювання на моржів.
На фермі є магазин з нашими органічними продуктами та кухня, де подають смачні страви.

Форест Лодж
Хочете відпочити від метушливого ритму повсякденного життя в оточенні красивої природи та мальовничих пейзажів? Мрієте про лінивий сімейний відпочинок, вихідні з друзями або активний відпочинок біля води? Приїжджайте на прекрасне озеро Сєчино, розташоване в самому серці Дравецького ландшафтного парку. Ми пропонуємо в оренду комфортабельні котеджі для відпочинку на озері Сєчино, розташовані всього в 300 м від берега озера. Повністю обладнані котеджі можуть вмістити до 6 осіб, дозволяється розміщення з домашніми тваринами. Ласкаво просимо.

Яз із бункером
Гребля, призначена для підвищення рівня річки Пілава та посилення її оборонних властивостей як перешкоди для людей і транспортних засобів на ділянці протяжністю понад 2 км (від місця витоку річки з озера Длуге). Спеціальна стаціонарна гідротехнічна споруда, пов’язана з пасивним укриттям, спроектована індивідуально. Зведена на плані видовженого, нерегулярного прямокутника. Залізобетонна конструкція зі сталевими елементами для регулювання потоку води. Неподалік для її прикриття було зведено бойове укриття з одним кулеметом. Усередині укриття: комунікаційний коридор, два приміщення з механізмами регулювання скидання води.